I første afsnit:
Det er Quentin Coldwater. Jeg skal have en samtale?
Han er død. Han efterlod noget til dig.
I kan tiltale mig dekan.
Jeres eneste opgave er at bestå prøven foran jer.
Desværre bestod du ikke prøven.
- Udfør noget magi! - Hold op!
Sig til dem, at de tog fejl af mig.
Jeg kan gøre, som jeg vil med dig. Sejt.
Troede du, skolen var det eneste sted, der sporer evnen?
Vi har holdt øje med dig længe.
- Hvad betyder det? - Du er indblandet, så gør din del.
- Der står, at vi skal være fire. - Jeg mærkede, at I behøver hjælp.
Sig til, hvis der sker noget spændende.
Quentin Coldwater. Der er du jo.
Hr. Coldwater?
Quentin?
Quentin.
Beskriv Udyret, der overfaldt dig.
Hvordan kom det herind?
Hr. Coldwater, hvad sagde Udyret til dig?
Hvordan kendte det til dit navn?
Hvad er det her for et sted, ud over en sundhedsfare?
I fordums tid var det byens fineste pakhus.
Ja, det ser henrivende ud. Hør, stjernen på din arm.
Jeg gjorde mig fortjent til den. Det kan du også komme til.
- Hvad betyder den? - Du stiller mange spørgsmål.
Ja, det gør jeg bestemt.
Du godeste, er de virkelige? Alle sammen?
Venner, det her er Julia. Julia, dette er mine kolleger.
- For fanden, det er ... - Og det er ...
- Beklager, skat. Hvad hedder du? - Marina. Jeg er ny her.
- Er alt parat? - Ja.
Julia og Marina. Lad mig vise jer rundt.
- Hvem var de? - Er du ikke klar over det?
- Hvad laver du overhovedet her? - Det ved jeg ikke.
- Jeg venter på noget interessant. - Jeg er her på grund af magien.
De er naturhekse. Vi er naturhekse.
- Hvordan har du overhovedet ..? - Piger, vær nu søde.
Det er her, vi opbevarer alle ingredienser og den slags.
- Det er ... - Et fryserum. Det var det førhen.
Nu er det lige så velforsynet som en skattekiste. Efter dig.
Hallo.
Kom nu, åbn døren.
Vær ikke en narrøv. Luk op. Hallo.
Vi kunne ikke røre os. En eller anden form for lammelsesbesværgelse -
- overtog hele værelset.
Lad os kvæle dette i fødslen.
Som sagt havde dekanen noget i hånden.
Jeg ved ikke, hvor det blev af.
Kan du materialisere objekter?
Jeg har lavet korttrick halvdelen af mit liv.
Jeg formoder, at nogle af dem forsvandt.
Quentin.
Tag det her.
Er han død? Dekanen, altså.
- Hvor kender du besværgelsen fra? - Kampmagi er forbudt.
Men ... helt ærligt.
Kan vi ikke snart få lov at gå? Venligst.
I ønsker at forstå, hvad der skete.
Så meget kan jeg sige: Vi lever i én verden blandt mange.
Udyret, I så, stammede fra en anden verden.
Hans natur er os ukendt, men vi ved, at han er stærk og ondskabsfuld.
Hold op.
Og vi ved, at han er væk nu.
Magiske skjolde værner Brakebills.
Alle personer på campus er autoriserede og ingen anden.
Vi undersøger, hvordan Udyret kom igennem og nulstiller skjoldene.
Hvis nogen bærer ansvaret for angrebet -
- så kan I være sikre på, at personen bortvises.
Lektionerne indstilles i morgen. De genoptages onsdag.
Der vil være en prøve.
- Alice. Hør ... - Lad være.
Vi stod bag besværgelsen, så det kan du ikke bare sige. Opdager de os ...
- Der er de jo. - Godt at se dig, knægt.
- Din stakkel. Hvordan går det? - Sygeplejerske?
Bare rolig, vi vil blot byde på noget at drikke.
Herregud. Du sagde ikke, at du var farlig.
For fanden.
For pokker da. Min fyr vil begynde at undre sig over, hvor jeg er.
I guder, hvor er der koldt. Vi er låst inde, og de vil dræbe os.
De prøver ikke at dræbe os. De er ikke mordere, tro mig.
- Hvordan ved du det? - De har ikke nosserne til det.
Det er et indvielsesritual af en art. En test.
Jeg er træt af at dumpe hele tiden. Jeg vil løse det her.
Her er intet at skue, I fordægtige, små uslinge.
- Adava kedavra. - Fint nok, Eliot.
Velkommen til de fysiske ungers hytte.
Det er det bedste sted på campus, hvilket I vil opdage -
- når I smager husets cocktail.
- Jeg må ... - Du skal prøve en kjole.
Den er perfekt. Den fremhæver alt, som du skjuler under dit telt.
Du er nødt til det, tro mig. Følg mig.
Var det med vilje? Fremsagde I besværgelsen og tænkte:
"Kære monster fra det hinsides, vær sød at komme ind"?
- I kludrede i det. - Det er værre end det.
Var det værre end det, der overgik tredje årgang?
Det sker noget skidt her med jævne mellemrum. Det er uundgåeligt.
- Godt. Og hvis du tilstår ... - Så er jeg færdig.
Jeg var indlagt, før jeg kom hertil. Jeg har ... eller havde ...
... en uafrystelig følelse af, at alt ville forblive meningsløst.
Så hvorfor leve videre?
Men så kom jeg hertil og ...
Tænk, at jeg overlevede så længe uden at indse, jeg var magiker.
- Jeg kan ikke vende tilbage. - Okay.
Der er en besværgelse, som gør, at de ikke kan læse dine tanker.
Jeg skriver den ned. Den virker hver gang.
Tak.
Kan du også hjælpe mig med at leve med mig selv?
Hør, nu vil jeg fortælle dig noget dybt, mørkt og personligt.
- Klar? Jeg har dræbt et menneske. - Hvad?
Jeg var 14 år. Han var en ...
Han tævede mig.
Jeg gik på gaden og spiste en chokoladestang.
Jeg trøstespiste allerede professionelt dengang.
Og jeg så ham krydse gaden.
Og så kom der en bus.
Jeg tænkte knapt tanken. Klask.
Jeg vidste, at det var mit værk. Jeg fik næseblod.
Logan Kinear døde på stedet, og jeg ødelagde min yndlingsskjorte.
Det var sådan, at jeg opdagede mine telekinesiske evner.
- Vil du sige, det bliver bedre ... - Gud, nej. Det bliver det ikke.
Jeg prøver at sige, at du ikke er alene.
Det ironiske, som de ikke fortæller jer, er -
- at magi ikke udspringer af talent.
Den udspringer af smerte.
Ved du, hvad det var, som angreb jer?
Nej, jeg har ingen anelse.
Jeg tænkte, at du havde prøvet nogle vilde ting, eftersom din familie ...
Nej, min familie er ikke ...
Ja. Jeg er med. Det gælder også min.
Den er absurd og giftig.
Jeg lærte ikke rigtig magi som barn.
Jeg har hørt, at du ikke indbudt til Brakebills' optagelsesprøve.
Hvordan fandt du overhovedet stedet? Du gik bare ind.
Det er ikke så svært.
Vi er i New Yorks Bermuda-trekant.
Hvordan kom du igennem?
Skjoldene kodes med fingeraftryk. Du hører ikke hjemme her.
Mine forældre har alumnenøgler.
De skal være fortryllede med McNaugtons tyverisikring.
Jeg stjal en.
Jeg ville bare uddanne mig.
- Hvad betyder det for dig? - Jeg er bare nysgerrig.
Bare fordi ... jeg ved det ikke. Jeg vil nok gerne være din ven.
Jeg føler ikke, at det er sandt.
Beklager, men jeg er nødt til at gå. Tak.
Der må være noget. Telefonnumrene udgør måske en kode.
Det ville være for nemt.
Kom nu.
Fart på.
Der må være noget. Altså ...
- Er han ..? - Død? Ja.
Men han var allerede død, så jeg ved ikke ...
Herregud, de vil dræbe os. Hvorfor meldte jeg mig til det her?
Hold op. Han er virkelig død nu. Tror jeg. Jeg ved det ikke.
- Tag det roligt. Det er bare mig. - Pete? Er det dig?
Pete, det der klæder dig. Det er helt klart en forbedring.
Gør os selskab. Marina savner dig.
- Luk os ud. - Vær ikke dumme. I må selv finde ud.
Så det her er endnu en test.
Klarer I ikke det her, har I ikke evner til det, som vi laver.
Vil du have magi eller ej, Julia? Har I ledt overalt?
- Skynd jer, før I får forfrysninger. - Skiderik. Pis.
- Hvad mente han? - Hvor har vi ikke ledt? Hvor?
Vent.
"Un chaleur temporaire." Midlertidig varme.
- Jeg foretog bare lidt research. - I en børnebog?
Hvad vil du mig? Jeg ...
Vi kunne ikke have kvajet os værre, og vi kan ikke gøre det om.
Du kan ikke lide mig. Vi kender ikke hinanden -
- bortset fra, at vi hidkaldte en morderisk insektmand.
Ja, det er jo den detalje.
Du bør hade mig. Jeg hev dig ind i det her. Men mærket på din hånd -
- var også i den bog, som jeg ville have.
Min brors ånd sendte dig for at hjælpe mig med at kontakte ham.
Jeg er ikke så sikker på, at det gik sådan til.
Sagen er, at mærket, seglet, på min hånd -
- dukkede op, da jeg drømte om Fillory.
I drømmen fik jeg mærket på hånden af Jane.
Chatwin, fra bogen.
Det sidste, jeg ønskede som barn, var at læse fantasybøger.
Fint. Men tænk lige, hvis Fillory findes i virkeligheden?
Du tror, det kun handler om Charlie, men det er større.
Det, der trådte gennem spejlet, stammer næppe herfra.
Tænk, hvis det kom fra det virkelige Fillory?
Det er langt ude, Quentin.
Der findes andre verdener, men det her er bare en opdigtet bog.
Nej, familien Chatwin findes.
De var forfatterens naboer. Hans romanfigurer bygger på dem.
Hvordan kan du være så uvidende? Kan vi se en video et sted?
- Selvfølgelig. - Godt.
Efter at været nabo til familien Chatwin i mange år -
- ramte Martin Chatwins forsvinden Christopher Plover hårdt.
Det var en af mange smertefulde hændelser, der hjemsøgte Plover.
Hans værker blev præget af melankoli og tab.
Mysteriet om Martin Chatwins forsvinden blev aldrig løst.
På endnu mere gådefuld vis forsvandt Martins søster Jane året efter.
Det er meget forsvinden.
Derfor blev folk besatte af bøgerne. Børnene trådte ind i bornholmerure -
- og ind i andre verdener, og så forsvandt de virkelige børn.
- Forsvandt Charlie også? - Nej. Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad der skete med Charlie eller de andre, men ...
Vi hidkaldte noget fra en anden verden.
Kan det virkelig være et tilfælde?
Hvad skal vi stille op?
Bliv ikke taget. Jeg må ikke blive smidt ud.
Jeg må vide, hvad der skete med ham.
Tænk, hvis Fillory findes i virkeligheden?
Du forstår ikke, hvor stort det ville være.
- Vil du blive på Brakebills? - Ja.
Det vil jeg også.
Vi må skjule beviserne og enes om en forklaring. Okay?
- Smutter du? - Jeg er skredet.
Jeg kender dig ikke så godt, men jeg ved, at du ikke er let at skræmme.
Vil du vide sandheden?
At høre folks tanker er mit mindste problem. Kokain og piller.
- Du hørte Quentin og Alice. - Nej, det gjorde jeg ikke.
Jeg hører en stemme. Alle andre ledsages af støj.
Men ham kan jeg høre højt og tydeligt.
Han siger, at han er en magiker. Det er alt, hvad jeg ved om ham.
Men alt, han har lært mig, fungerer i virkeligheden.
Livet var ikke altid så sjovt, da jeg var barn.
Derfor elsker jeg den stemme. Han er stort set min eneste ven.
Indtil han sendte mig derop, og det væsen trådte gennem spejlet.
- Tilhører stemmen Udyret? - Jeg blev narret.
Ved de det? Sunderland og de andre?
- Nej, det nytter ikke noget nu. - Gå ikke.
Penny, bliv. Det er ikke din skyld. Han narrede dig.
Forlad ikke det eneste sted med eksperter, der kan hjælpe dig.
- Kan du ikke være ligeglad? - Jeg var også indblandet, Penny.
- Er du skyldig, så er jeg skyldig. - Du er skyldig.
- Skønt, vi springer ud fra en bro. - Kady.
- Jeg kan ikke holde det ud. - Okay.
Så gå.
Men ...
... siden du alligevel tager herfra -
- så gør noget dumt med mig, før du smutter.
Kom nu.
Knuste sten bruges i besværgelser, der fokuserer på et lille område.
- Du vidste det og sagde intet? - Jeg var ikke sikker.
Jeg har læst bras på nettet i årevis og har forgiftet mig selv to gange.
Og nu er jeg låst inde med en mær. Du er altså en mær.
Valgte du, at du ville lege med magi sidste uge? Det her er alvor.
Dine personlige problemer interesserer mig ikke.
Hør. Der var sand i malerbøtten.
Ja, og jeg skal bruge en kniv og en skål.
Okay.
"Graisse de l'animal, de préférence de mouton".
Fedt fra et dyr. Får. Måske er her noget kød?
Kom nu, inden vi fryser røven af.
Det her er ikke bare sjov og ballade for mig.
Tag det ikke ilde op, men du ligner en fra et fint universitet.
Det er jeg også. Eller det var jeg.
Har du hørt om Brakebills?
Det er nærmest et hemmeligt Yale, hvor man læser magi.
- Der kræves magiske evner. - Jeg kan udføre magi.
Det kan jeg også, men jeg dumpede alligevel til adgangsprøven.
Enten kan man, eller også kan man ikke.
Det var ikke fair. Men alligevel vendte de mig ryggen.
Hvad forventer de?
Magi er virkeligt, og når man ved det ...
Så er alt andet uvæsenligt.
Netop. Det er, som om ...
Jeg ved, at den er der.
Den findes overalt og omgiver mig.
En hel verden, der består af magt og skønhed.
Man kan ikke glemme den igen.
Det er som at vågne op for første gang.
Hvem prøver vi at narre? Her er intet kød. Vi har tjekket overalt.
Nej. Det kan jeg ikke.
Det må du gøre.
- Den ser ikke god ud. - Det er Emersons beskyttelsesamulet.
Den er rusten.
- Hvordan ved du det? - Fordi jeg ved ting og sager.
Det her sted. Det er en guldgrube.
Du kan ikke flygte fra den, du er.
Og jeg er her, og jeg er fantastisk, så ...
Jeg skal overveje det, okay?
- Hej. - Nej, lad os være i fred.
Gerne, men vi må tale om noget.
Der er I jo. Quentin, Alice, Penny og Kady.
Jeg ledte netop efter jer.
Jeg fandt noget højst interessant begravet i skoven.
Følg mig.
Vi var ikke i nærheden af spejlet.
Vi studerede bare.
Hvad er det her for et sprog?
Ja, jeg rørte den. Det gjorde vi alle.
Jeg mener, at jeg rørte ved ... Vi studerede, så ...
Jeg prøver bare at forstå det her.
Der er efterladt spor på bogen, inklusive en hidkalden -
- som vi mener åbnede porten til Udyret.
- Hvad sagde du? - Ingenting. Jeg ...
Kig ikke på mig.
Hør her, jeg ved, at I er venner.
- Jeg må formode, det var jer alle. - Det var det ikke.
Ti stille, så fortæller jeg med glæde om det.
Det er ordnet. Vi smutter. Det var i øvrigt så lidt.
Hvad skal det betyde?
Quentin, må jeg tale med dig? Alice, du må gerne gå.
Jeg kan ikke forhindre kometen fra at ramme Jorden, vel?
Vent lidt.
- Hvad er det her? - Mine bøger.
De skal afleveres, som du nok ved. Rygterne går, når ens liv knuses.
Sig ikke det.
De vil have hjælp af en specialist.
- Tak. Slet ikke ildevarslende. - Jeg beklager.
Jeg prøver at sige til mig selv, at det er bedre ikke at vide besked.
Hvem ønsker at vide, at magi er virkeligt -
- hvis man ikke kan gøre noget ved det, og ingen kan hjælpe en?
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Nej. Ingen foretrækker uvidenhed.
Når man har set farver, foretrækker man ikke sort-hvid.
Du behøver ikke at trøste mig. Vi kender dårligt hinanden.
Jeg knytter hurtigt nye venskaber. Tiden er en illusion.
Hør. Bliv nu ikke dit gamle jeg igen.
Ikke? Når jeg vender tilbage, er jeg en deprimeret supernørd.
Jeg finder dig og nævner ikke magi. I stedet forfører jeg dig -
- og på den måde løftes dit livsmod i flere årtier.
- Ja, det lyder hyggeligt. Tak. - Okay.
- Kan jeg undgå at blive slettet? - Det ved jeg ikke.
Jeg har hørt om specialisten. Det siges, at de er meget dygtige.
Julia her. Jeg er optaget. Indtal en besked.
Det er Q. Jeg ved, at da vi mødtes sidst ...
Jeg er ked af det, Jules.
Jeg forstod ikke, hvordan det må have været for dig.
Jeg håber, at du har det bedre nu.
Du godeste, du går virkelig til den.
Jeg er blevet bortvist, og de henter en specialist.
Deres egen mindesletter er død. Det er en lang historie.
Hvis du ved, hvordan du stod imod, vil jeg gerne vide det.
Du må minde mig om, at der findes magi i verden.
Sådan!
Uden Brakebills er jeg fortabt, men det er du ikke.
- Magi. - Godt. Lad os finde en udvej.
Du kan ikke hjælpe mig, og jeg kan ikke hjælpe dig.
For at sende meddelelsen, tast 1. Vil du slette den, tast 2.
Beskeden er slettet.
Hør.
Din lille skiderik.
Du sladrede. Du fortalte ikke det hele.
Er jeg en tåbe? Åbenbart ikke. Det mente jeg heller ikke.
- Hvad helvede var det, tosse? - Stop, begge to.
- Hvem affyrede besværgelsen? - Det gjorde jeg.
Til sygestuen, begge to. Nu.
Vi løste det.
Besværgelsen, eller snarere, at der ikke var nogen.
Ikke for at komme ud eller for at holde døren låst. Sødt med Pete.
Og en saks fungerer elendigt som skruetrækker, bare så du ved det.
Godt. Nu forstår du, hvorfor det var så vigtigt.
- Næsten at dø uden nogen grund? - At indse, at magi ikke løser alt.
Det er afgørende, hvis du vil blive.
- Er jeg endnu ikke med i klubben? - Hør, jeg inviterede dig.
Nej, du angreb mig på en bar på min fødselsdag.
- Jeg vil ikke bevise mig for dig. - Det gjorde du ikke.
Du skulle bevise dig for mig.
Det betyder niveau 50.
Vent, så du er ...
- Den øverste kælling i New York. - Og dette var ...
En vurdering af, om jeg kunne lide dig.
Du er klog og lidenskabelig, og du anfægter tingene.
- I holdt mig for nar! - Og nu har du lært en masse.
- Vær ikke vred. - Hvordan skal jeg nu stole på jer?
Hvorfor skulle du nogensinde stole på nogen?
Jeg lærer gerne de rette alt, jeg ved, og jeg ved meget -
- for jeg har kontakter på særlige steder.
For eksempel på Brakebills.
- Brakebills? - Vil du have noget at drikke?
Det kan svide lidt. Netop derfor skal man ikke bruge den slags magi.
Er du heldig, kan jeg hjælpe.
Og du er heldig, at du ikke blev smidt ud.
Hold armen stille, tak.
- Svækling. - Hold mund.
Mig? Fyren, som du brugte kampmagi mod?
Har du hørt om karma? Sommetider må man betale straks. Det var så lidt.
- Hvad er det? - Sande magikere beskytter sig.
Kan nogen ikke være så venlig at udskrive ham?
- Hun kommer for sent. - Hun kommer.
Eller også har hun fået nok af dit lort.
Hun er intet alternativ.
Endelig.
Den der amulet, som du ville have, eller hvad det nu var.
- Emersons beskyttelsesamulet? - Fyren, jeg var med, tog den.
Jeg skal nok finde en anden. Og mere til. Her.
- Der står gode ting i den. - Nogen trækker vist i land.
Jeg ordner det. Uanset hvad du vil have. Jeg finder en anden.
- Godt. Du er en sød pige, Kady. - Og du er en hjerteløs strigle.
Jeg behandler dig gavmildt, alt taget i betragtning.
Skaf alt på listen i denne uge. Tak skal du have.
Du må hellere komme i seng, skat. Du skal i skole i morgen.
Hej.
Du tog mig på fersk gerning i at snuse rundt.
Hvordan går det, Quentin? Jeg hørte om angrebet.
Du var der den dag, jeg skulle have min alumnesamtale.
- Du var sygepasser. - Eliza.
Jeg var der den dag for at sørge for, at du kom hertil.
Tak skal du have. Men jeg har kvajet mig.
De har tilkaldt en specialist.
Han skal slette mine minder, som om det aldrig fandt sted.
Det lyder ...
Ved du hvad? Jeg er specialisten. Jeg beklager.
Skal vi sætte os?
Okay.
Må jeg først lige ..?
Hvorfor gav du mig bogen? "Fillory & Further: Sjette bog".
Jeg tænkte, at du ville kunne lide den.
- Jeg har mistet den. - Jeg tog fejl.
Ikke med vilje. Jeg må læse den. Men jeg kan ikke finde den.
- Fillory er sjovt på den måde. - Findes Fillory i virkeligheden?
Hvorfor spørger du, når du alligevel vil glemme det igen?
Bøgerne. De har altid virket mere virkelige end alt andet.
- Så er det virkeligt. - Det er ikke et rigtigt svar.
Skal vi gå i gang?
Okay, gør det.
- Åh, Quentin. Jeg er så glad. - Hvad? Hvorfor det?
Du er meget bedre til at lyve, end jeg forventede.
- Må jeg være oprigtig? - Ja, gerne.
Du er ikke så speciel. Du er klog, men du er ikke et geni.
Du har magiske evner, men de er ikke så bemærkelsesværdige.
Du vil så gerne føle dig hjemme, at du glemmer, hvad du laver her.
Hvad laver jeg her?
Du drømte om det, ikke sandt?
Om Fillory, inden angrebet. En slags advarsel.
- Ja, hvorfra vidste du ..? - Jeg drømte også om det.
- Jeg har skuet ind i Udyrets øjne. - Undskyld?
- Tror du, at du har en skæbne? - Ja.
Ja. Den slags pjat troede jeg også, da jeg var ung.
Der findes ingen skæbne. Ingen fødes som helte.
Jeg ved ikke, hvorfor Udyret opsøgte dig.
Det var der ingen grund til.
Du kan tage udfordringen op eller lade være. Det afgør du.
- Vi må bare håbe på det bedste. - Hvem er du?
Blot endnu en utilstrækkelig magiker, der har mistet nogen.
Det vil du også, hvis du ikke bliver stærk.
Du må lære hurtigt ved hjælp af alle midler.
Derfor glæder det mig, at du sidder og skjuler en Emerson-amulet på dig -
- til at beskytte din hukommelse.
- Du stjal den. - Hvem stjal den?
Rolig. Ingen sletter din hukommelse i dag. Vi skal få sat skik på dig.
Jeg vil bede skolen om at give dig en chance til. De vil følge mit råd.
Få mig ikke til at fortryde det.
Spring ikke tilbage på havestien som en lille lemming.
Ellers sletter jeg alle dine minder for dit eget bedste.
- Havestien? - Alt er forbundet.
Tænk ikke for meget over det.
Tillykke, Julia. Det er en stor dag. Din første stjerne. Af mange.
Ja.
Det her er kun begyndelsen.
Jeg håber, at du er anstændig. Jeg kommer ind nu.
Hvordan har du det, Henry?
Jeg beklager.
Jeg vidste, at han ville komme, men ikke så hurtigt.
Ingen er klar. Vi skal bruge mere tid -
- og en lærer, som kan bruge sine hænder. Det er et nyt problem.
Lad mig hjælpe dig. Vi vil helbrede dine hænder og dine øjne.
Det ville ikke hjælpe os eller dem, vel?
Det her er dit problem. Du må løse det.
Quentin og Penny er ikke udrustet til det her.
Jeg ved det, og jeg har forsøgt.
- Tag tilbage. - Man tager ikke bare bussen.
Find en vej tilbage. Find Udyret, og dræb ham.
Formåede jeg det, havde vi taget en drink under fire øjne nu.
Jeg beklager. Fortæl mig, hvad jeg ellers kan gøre.
Det eneste, vi kan gøre, er at gøre magikere af dem.
- Det er ikke nok. - Det ved jeg.
Jeg skal nok få gang i grillen, skat.
- Quentin. Kom her. - Kom nu.
Skynd dig, din triste stodder. Vi har ikke hele dagen.
- Vi er så fulde. - Og vi har faktisk hele dagen.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com